Siinä hän makaa.
Siunattu olkoon tämä sielu ja härskiys.
Yleisö voi ihailla sairauden rippeitä.
Ja puhelinnumeroita.
Siinä hän makasi.
Runoilija. Profeetta.
Lainsuojaton. Huijari.
Sähköinen tähti.
Uhrina tirkistelijän, joka pian tajuaa että...
Runo on kuin alaston ihminen.
Haamullakin oli monta persoonaa.
Laulu kulkee itsestään.
BOB DYLANIN MUSIIKIN JA MONEN ELÄMÄN INSPIROIMA
Vanhako olet, poika?
Yksitoista.
Mikä on nimesi, poika?
Woody, Woody Guthrie.
Kuin se laulaja.
Laulaminen on pitänyt kaidalla tiellä enemmän kuin Raamattu.
Ja joku ryöstää, jos omistat kynänkin.
TAPPAA FASISTEJA
Mitäs tuosta sanot, Joe?
Eihän sinulla ole aseita laukussasi?
Ei mitenkään kirjallisesti.
Mikä se nimi olikaan?
A-r-t-h... - Istukaa.
A-r-t-h-u-r -
R-i-m-b-a-u-d.
Syntynyt 20.10. Olet 19, melkein 20.
Pitääkö paikkansa? - Pitää.
Mistä on kyse?
Missourista alun perin. Riddlestä.
Ja kaikkialta. Käynyt Gallupissa, Pittsburghissa, Sioux Fallsissa.
Minulla on serkku Sioux Fallsissa.
Onko Riddle-niminen kaupunki?
Totta puhuen se on... mikä se on?
Komposiitti. - Kompostikasa lähinnä.
Totta puhuen minusta tuli kulkuri jo nuorena.
Arvella Gray, sokea protestilaulaja Chicagosta -
opetti minulle bluesia viitisen vuotta sitten.
Silloin aloin tehdä omia lauluja.
Hillbillyä. Tiedättekö Carl Perkinsin?
Hän laulaa laulujani.
Bluesia. Työväenlauluja.
Ja soitin Bobby Veen kanssa pianoa.
Olisin miljonääri, jos olisin jatkanut.
Mikä tuo sinut tänne?
Piittaamattomuus.
Menetin ainoan rakkaani. Ja aloin ryypätä.
Ja yhtäkkiä heitin noppaa. Heräsin biljardisalilta.
Törmäsin kiinalaiseen, joka piti soundistani.
Buukkasi minut pomonsa leipiin.
Pieni trubaduuri.
GEORGE SANOO : SALAISUUDET PIDETÄÄN
Ole hyvä, poika.
Menestys on yliarvostettua.
Outoa panna joku lavalle yksinään.
Tavaravaunuissa ollaan yhdessä.
Kulkurit, nollat, tyhjäntoimittajat.
Kaikki surkimukset.
Sanokaa miksi lystäätte.
Me nukutaan pää siipien alla.
Pullman-vaunussa, me palaneet. Me ei huijata itseämme.
Me kuljemme yksinäisiä polkuja.
Kunnes liityin työväenliikkeeseen!
Eikö se tiedä että nyt on 1959? Niistä ajoista on 20 vuotta.
Te olette ollut poissa. Lopetitte kirjoittamisen.
En jaksa enää tehdä yhtä ja samaa. Sopiiko polttaa?
Noin tunnettu mies ja fatalisti.
En minä ole fatalisti.
Pankkivirkailija ja toimistoväki on sitä. Olen maanviljelijä.
Ei maanviljelijä ole fatalisti.
Löysit vapauden ennen tekniikkaa.
Oikea Amerikan musiikki tulee pohjalta.
Willie McTell on oiva blueslaulaja.
Sanoi, että jos näitä laulaa ja tajuaa -
voi mennä minne vain.
Kiitos, rouva. - Ei kestä.
Taisin laulaa ja soittaa jo syntyessäni.
Missä perheesi on? Sukusi?
Kalifornian Stocktonissa, missä vartuin.
Siellä oli monta suuta ruokittavana.
En välitä materiasta, mutta auto olisi kiva.
Me kulkurit ollaan tarkkoja autoasioissa.
Puhuu kuin Doughboy Hawkins, jonka tapasin lamavuosina.
1959 ja poika laulaa tavaravaunuista!
Mitä se niistä tietää? Meillä on rotumellakoita, nälkää.
Miksei se laula siitä? - Älä vieraalle!
Ei.
Sano pois.
Elä omaa aikaasi, lapsi.
Laula omasta ajastasi.
Greenwich Village. Jazzin ja bebopin koti -
soi nyt folkmusiikkia -
jonka kotikutoisuus viehättää nuoria.
Heille nämä laulut työväestä ilmaisevat totuutta -
joka kulutusyhteiskunnasta puuttuu.
Miksi pidät folkmusiikista yli muiden?
Se on rehellistä.
Popmusiikki ei ole rehellistä.
Se on vallanpitäjien sensuroimaa.
Monien nousevien tähtien joukossa -
yksi erottuu kasvavan trendin sieluna.
Hän kirjoittaa ja esittää aikansa parhaita sävelmiä.
New York Times sanoo häntä folkin omantunnon trubaduuriksi.
Hän on Jack Rollins.
Sensaatio Jack Rollins oli uuden sukupolven lupaus.
Mikä sai hänet pakenemaan huipulla?
Mikä sai hänet vaihtamaan parrasvalot toiseen valoon?
Hän näki, mitä maailmassa tapahtuu -
ja osasi suodattaa siitä laulun.
Hän osasi olla hauska, apea. Hän oli loistava.
Tämä nuori mies on hurmannut nuoret -
jotka samaistuvat häneen.
Miksi, Jack?
En minä tiedä.
Minulla on paljon ajatuksia.
Useimmat...
...pitävät ne sisällään. Ehkä se johtuu siitä mitä teen.
NytJack Rollins muistetaan tunnontuskaisena laulajana -
vuoden 1965 elokuvassa "Hiekanjyvä" -
josta urkeni Robbie Clarkin ura.
En valitse laulua, se valitsee minut. Kaikki eivät ole kivoja.
Ei asiat muutu, jos laulaa vain kivasta.
Ensimmäinen haastattelu 20 vuoteen :
Todellinen Jack Rollins.
Hän näki, mitä tapahtui ja osasi suodattaa siitä laulun.
Se herätti keskustelua. Folkin -
ja populaarimusiikin rima nousi.
Alice Fabian oli folkin johtohahmoja -
ja kansainvälinen tähti ennen kuin he tapasivat 1962.
Olet tuolissani.
Olin juhlissa Villagessa ja kaveri -
joka liehitteli pikkusiskoani alkoi esittää kitarakappaleitaan.
1961-62 laulettiin perinteisiä lauluja.
Hän lauloi niitä sen hetken aiheista -
ja näkemyksellä.
Oli uskomatonta, että se ryökäle esitti sellaista.
Kukaan ei tehnyt sellaisia biisejä.
Minä en osannut ilmaista niitä asioita.
Hän suolsi teräviä lauluja kuin nauhaa.
Folkmusiikki on aina ollut poliittista.
Hän teki siitä taidetta -
joka oli monitasoista ja syvällistä.
Joka ilta pyysin sen rentun lavalle -
ja esittelin Jack Rollinsin Amerikalle.
Sanoin, että hänellä on sanottavaa minun -
ja kaikkien puolesta, jotka haluavat paremman maailman.
Hän näkee pintaa syvemmälle. Hän laulaa todellisuudesta.
Hän on nykyartisteista syvällisin.
Olimme ylpeitä kuin omasta löydöstä.
Folkissa oltiin nostalgisia lamasta -
ja sen jälkeisestä radikalismista.
Oli koettu McCarthyn ja Eisenhowerin ajat.
Kun folk oli pientä -
asetelma oli me vastaan kaupallisuus.
Mutta kun kaupallisuus keksi Jackin...
Yhtäkkiä, kisa oli alkanut.
Ja tällä kertaa joku voittaisi.
Hänessä oli kapinaa, halusin protestia.
Silloin maa sotkeutui Vietnamiin.
Jack lopetti protestoinnin 1963. Sanoi ettei laulu muuta maailmaa.
Voi kirjoittaa vain ajatuksistaan ja hänestä folk -
oli lihavia ihmisiä.
Hänestä se oli valtavirtaa ja hän oli aina sitä vastaan.
KIITOS. WOODY
Ei runoilijan tarvitse kirjoittaa. Voi tehdä ihan muita hommia.
En pidä sanasta runoilija.
Olen trapetsitaiteilija.
Näen ja kuulen.
Hengitän, imen kaikkea ihohuokosillani.
Tuuli otsallani, hunajaa kammassani.
Onko se joku kääpiö? Häivy siitä!
En tee mitään!
Katso nyt mitä teit! Puhutko englantia?
Kyllä. -Onko sinulla rahaa, aseita?
Ei. -Valehtelee.
Onko tuo viulu?
Anna takaisin! - Mitä siinä lukee?
Mitä täällä on?
Ottakaa kiinni!
Anna tänne, poika.
Pikku trubaduuri laulaa pikku laulun.
Mikä tuo sinut tänne? Luulin vanhemmaksi.
Elä omaa aikaasi, poika.
Onko se kääpiö? - Valehtelee!
Haaveilin ristiretkistä.
Tasavalloista ilman historiaa.
Salaisista uskonsodista.
Uskoin kaikenlaiseen noituuteen.
Se alkoi tutkimuksena.
Kirjoitin öisin.
Sitten määrittelin huimauksia.
En halua mennä.
Voi sinua raukkaa.
Etkö tajua, että veneily on kivaa?
Isän suunnitelma kuulostaa hauskalta.
Mikset sinä tule? - Tiedät, etten voi tulla.
Senkö takia veneily jännittää?
Koska isi tulee? - Lauantaina kai.
Jututin vain Sallya, koska isääsi ei saa puhelimeen.
Emily tuli. Et syönyt mitään, Molly.
Hotelli Georges V. Miten voin auttaa?
Robbie, miten voit vihellellä?
Kuka soitti?
Presidentti Nixon kertoi, mitä aikoo sanoa varapresidentille, -
hallitukselle ja kongressille.
Nyt vuoro presidentille.
Pyysin lähetysaikaa -
ilmoittaakseni, että olemme sopineet -
että sota loppuu ja rauha palaa Vietnamiin.
Seuraava lausunto julkistetaan Washingtonissa ja Hanoissa -
12.30 Pariisin aikaa tänään, 23.1.1973.
Silloin hän tiesi, että se on loppu.
Tv-historian pisin sota.
Sota, joka varjosti yhdeksää aviovuotta.
Olemme vaatineet kunniallista rauhaa.
Miksi yhtäkkiä oli niin vaikea hengittää?
Kiitos.
Uhkaavampi, Gladys.
Kiitos teille kaikille.
Tämä oli hienoa. Kiitos teille.
Louise!
Viihdeuutisia: näyttelijä Robbie Clark -
palaa neljän kuukauden kuvausmatkalta.
Clarkin ja vastanäyttelijä Louise Pickeringin suhteesta -
on huhuttu pitkään.
Etkö taj ua, Alice? He veivät kaiken.
Kyse ei ole enää minusta vaan hänestä.
Takuuvarma, tuottoisa kansan ääni.
Et vastannut kysymykseeni.
Voi laulaa Marysta ja sitruunapuista -
tai pyrkiä pois tästä kärpäsloukusta.
He veivät merkityksen, Alice.
Olin pelkkä pelinappula.
Ja poikki!
Me tapasimme New Yorkissa tammikuussa 1964.
Presidentti oli haudattu. Ilmassa oli rakkautta.
Olet ranskalainen. - Entä sitten?
Ei voi olla totta. - Miten niin?
Se on täydellistä.
Taidat vitsailla. - Ei, en vitsaile.
Mistä muusta sinä pidät minussa?
Hiuksista, suusta, silmistä, huulista.
Vai niin.
Sinä olet näyttelijä.
Pidin siitä, mitä sanoit kohtauksessa.
Missä kohtauksessa? - Se oli dialogia.
Mikä kohtaus? - Kohtaus kujalla.
Mikä on maailmasi keskipiste?
Minun maailmani?
Menet suoraan asiaan.
Helppo kysymys.
Olen 22. Sanoisin, että minä.
Taidat olla rehellinen.
Eikö sen pidäkin olla keskipiste?
Omien ajatusten, puheiden?
Kyllä, mutta on muutakin tärkeää.
Totta, en tarkoita sitä.
Kiitos.
New York 7.8.1964.
Presidentti Johnson saa valtuudet päättää Vietnamista.
Claire maalaa. Robbie tekee ekan leffansa.
Claire uskoo, että se menestyy.
Ja kissat kulkevat katoilla, mouruten syöksytorviin.
Ja minä olen valmis, kuuntelemaan.
En koskaan väsynyt, apea, syyllinen.
Hitto! Eihän sattunut?
Varo! Ei se ole tomaattipurkki.
Tee tilaa, Claire.
Minun pyöräni. - Totta kai.
Varo jalkaasi.
Vaihda vaihdetta. - Tiedän!
On väärin sanoa: "Ajattelen. "
Pitäisi sanoa: "Olen ajatus. "
"Minä" on joku muu.
Olen läsnä ajatukseni synnyssä. Katson ja kuuntelen.
Piirrän nuolen. Sinfonia värähtelee syvyyksissä.
Tai loikkaa näyttämölle.
Se alkoi ällötyksen aaltoina.
Ja koska emme saa ikuisuutta poikki -
se loppuu tuoksujen kapinaan.
"Hiekanjyvä" oli vuoden 1965 hitti -
ja Robbie Clark uusi James Dean, Marlon Brando ja Jack Kerouac.
Mutta Claire pettyi elokuvaan.
Yritys olla nuorekas teki siitä vanhan.
Se ei ollut heidän unelmiensa elokuva.
Elokuva, jonka he halusivat elää.
MAAILMANKUVA
JOKA ON
MEIDÄN
Kiehtovaa. Erikoinen umpieritysrakenne.
Toipuuko hän? - Ilman muuta.
Vähän vettä keuhkoissa.
Kappas!
Joku voikin itse kiittää teitä.
Kuuletko, poika? Olen tohtori Field.
Tämä rouva pelasti henkesi.
Hei. Olen rouva Peacock. Me löysimme sinut.
Eikä mitään koulutusta? Ihmeellistä.
Loistavaa. -Hyvä.
Otatko lisää, Woody?
Lisää viiniä, Woody? - Kiitos.
Mitä aiot seuraavaksi? - Haluan laulajaksi.
Televisioon. Tai kansan ääneksi. -Kiinnostavaa.
Olen kirjoittanut lauluja siitä, mitä nyt tapahtuu.
Vien ne suoraan Hollywoodiin.
Aion menestyä kuten Elvis Presley.
Uskon että menestytkin. - Ole hyvä, Woody.
Älä hätäile ennen kuin olet varma.
Nyt sinulla on vielä katto pään päällä.
Kuka ihme? Odotatko puhelua? -En.
Vai että Hollywoodiin?
Kyllä. Kuka kysyy?
Minnesotasta? Miten...
Tohtori Field? Hetkinen. - Esther?
Kasvatuskoti Minnesotasta.
Joku rangaistuslaitos. Puhu sinä, Jack.
Epäilevät Woodya. - Mitä hänestä?
Etsivät jotain nuorukaista.
Jotain karkuria.
Ei se Woody ole.
Olen vain kulkuri, joka seisoi mäellä.
Näin paljon.
Näin vuodenajat verhotut ja paljaat.
Katselin, kuuntelin.
Näin, tunsin ja hengitin.
Imin sitä itseeni. Vedin ihohuokosiin.
Tuli otsallani, hunajaa kammassani.
Kuuluisa folklaulaja sairaalassa
Voinko auttaa?
Kukkia herra Guthrielle. - Huone 300. Vie sinne.
Kennedyn hautajaiset tulivat tv:stä.
Se kuului ulos. Revin ruohoa.
Ja tunsin että eroamme.
Kysyin, miksi olimme niin erilaisia.
Minä luulen voivani muuttaa asioita. Hän tiesi, ettei voi.
Sitten oli se fiasko kansalaisoikeusyhdistyksessä -
kun Jack sai palkinnon ja joi kolme tonkkaa viiniä.
Kaikkien Kuubaan menneiden puolesta.
Ensinnäkin, koska te olette nuoria.
Minulta kesti kauan tulla nuoreksi.
Nyt olen nuori ja ylpeä siitä. Maailma ei ole vanhojen.
Teidän ei pitäisi edes olla täällä.
Ei ole enää mustaa ja valkoista, vasenta, oikeaa.
On vain ylä ja ala. Se mies, joka ampui presidentti Kennedyn...
Lee Oswald.
Näen ehkä jotain samaa -
itsessäni.
Sanon vain...
Buuatkaa pois, ei se auta.
Eivät tajunneet, sokeat.
Käyttävät muita hyväkseen.
Haluavat kuvia kyltin kanssa.
Kiltti neekeri ei saa sotkea kuvioita.
He haluavat osoittavia protestilauluja.
Minulla on vain kymmenen sormea.
Siellä olivat kaikki häntä auttaneet.
Viikkoa myöhemmin hän pyysi anteeksi.
Rankkaa kun kaikki odottavat jotain -
mutta et tiedä, mitä se on.
Tulee oudon syyllinen olo.
Woody Guthrie oli kuollut. Little Richardista tuli saarnaaja.
Olitpa folklaulaja tai kristitty, rock and roll oli paholainen.
Olin ojassa, mäellä, epäsynkassa. Valmis lopettamaan.
Kirjoitin kamaa, jota kirjoittaa kun on ihan sekaisin.
Olin tappaa itseni sääliin ja tuskaan.
Sitten kirjoitin sen.
Se oli kuin uisi laavassa.
Potkien.
Nappaisi naulan jalalla.
Näkisi uhrinsa roikkuvan puussa.
Jude Quinn!
Ääni pienemmälle! - Ei onnistu.
Mitä sinä aiot tehdä?
Katkaisen piuhan.
Pyydän anteeksi. Korjaan tämän pian.
Paskaa! -Roskaa!
Hän yrittää istua valtavirran makuun -
tällä kornilla bändillä. Se on huoraamista.
Hän on muuttunut täysin siitä mitä oli.
Hän ei ole entisensä.
Feikki neurootikko ryömii ojassa.
Kuljen mieluummin pää pystyssä kuin teen tuollaista paskaa.
Sitä hän tekee: paskaa.
Minä pidin siitä rytinästä.
Hän on paha.
Ja me olimme kovia faneja.
Se ei ole folkia, ei rockia vaan uutta.
Jude Quinn on nyt in. Siinä hän on.
Herra Quinn! Saisinko sanan faneille?
Astronautti.
Niin? -Kiitos.
Miksi teille buuattiin New Englandissa?
Meissä kaikissa asuu pieni buu.
Ettekö laula enää protestilauluja?
Kuka niin sanoi? - En minä.
Luin jostain, että ette enää protestoi.
Minä protestoin aina.
Onko teillä sanoma? - Onko teillä?
Pyrittekö johonkin? - Pyrinkö johonkin?
Yritättekö muuttaa maailmaa? - Yritänkö muuttaa sanoja?
Tuputatteko idealismia?
Anteeksi, herra Quinn. Kertoisitteko...
Onko tulta?
Moniko saman musiikkitarhan puurtaja -
on nykyään protestilaulaja?
Protestoi sosiaalista tilaamme?
Moniko? - Niin, onko niitä monta?
Sanoisin, että noin 136.
Keenan Jones, Culture Beat. Nuorten protestin symbolina -
uudet levynne saavat kysymään välitättekö enää ihmisistä.
Kaikilla on oma määritelmänsä sanoille.
"Välittää" ja "ihmiset".
Tiedämme ihmisen määritelmän.
Tiedämmekö?
Eikö folk päässyt tavoitteisiinsa -
mustien tai rauhan asiassa?
Sanotte "rauhan asia" kuin "voikimpale".
Ei voi omistautua vain toiselle niistä.
En tainnut ymmärtää.
En ole mikään muropaketin iskulause.
Ketään ei käännytetä laululla.
Phil Ochs ei innosta ketään protestiin.
Laulut ovat henkilökohtaisia -
kuten kutsuntakortin polttaminen.
Ei se vaikuta mitään.
Paitsi erottaa pahasta maailmasta.
En halua irrottautua siitä.
Kaikki nämä ihmiset... Oman mitättömyytensä loukkaamia.
Pitäkää ne paskat poissa aulasta. Mitä?
Mitä? Te olette typerin kusipää, jonka kanssa olen ikinä puhunut.
Minä todella toivon niin.
Saatanan brittipaska.
Välittääkö tavallinen duunari minusta?
Ei se pelasta minua liekeiltä.
Eikä tee minua onnelliseksi. -Näytä.
Pikku debytanttisi. - Eikä.
Andyn uusi pimu. Coco jotain.
Coco Rivington Rockefeller. Rouva Howell III.
Undergroundin kuningatar.
Hyvä tyyli. - Minä panisin sitä.
Hän on nyt Lontoossa. - Onko hän täällä?
Tehän tapailitte. - Ei ikinä, tietää vaikeuksia.
Kutsutko hänet juhliin? - Toki. Pitää olla vaikeuksia.
Odota, tuolla on joku.
Kuka siellä?
Pitää keksiä jotain muuta.
En jauha tätä koko päivää.
"Savuketta imien. Polttaa 80 päivässä."
Onneksi minä en ole minä.
Hei, minulla on asiaa!
Painu vittuun! Puhun hänelle. Petturi! Mulkku!
Mieti omaa etuasi ja painu vittuun.
Äkkiä! - Jason, äkkiä tänne!
Tarkoitan poikaa. - Laske veitsi.
Oletko seonnut? Puukotatko kaikkia?
Tuon vika kun vääristelee totuutta.
Mikä on totuus? - Rauhoitu.
Mene pois. - Rauhoitu.
Ole kunnolla tai häivy.
Oletko kunnossa? - Ovatko kaikki okei?
Kiitos avusta. - Ei kestä.
Aivan kuin nainen.
SOITA CLAIRELLE
Clare! Haluan esitellä sinut.
Senkin rontti!
Sidney Green on tuhma vanha kaverini.
Hei. -Suloinen. Näyttelijä?
Maalari. Uskomaton. Sid on keräilijä.
Mitä maalaat? - Abstrakteja töitä.
Ranskalainen? Perhana!
Mailer. - Norman Mailer?
Abstrakteja, vai?
Sanotaan, että hiljaisuus pelottaa ihmisiä eniten.
Hän tulee.
Tärkeä buukkaus. Keenan haastattelee harvoin.
Hän on mielipidejohtaja ja kiireinen.
Huolehtiiko joku hänestä?
Hän, John, Paul ja George... - Mutta tuliko hän takaisin?
Anteeksi.
Onko Jude Quinn täällä? Se country-laulaja.
Mitä tuolla on? - Missä?
Päivää, herra Quinn. Olemme autolla.
Sayonara.
Äiti.
Herra Quinn! Olette oikea visionääri -
ja oiva esimerkki nuorisolle. Ihania lauluja!
Ystävämme Carolyn Hester, folklaulaja, sanoi -
että musiikkinne on vapauttavaa.
Anteeksi, rouva. - Sanoiko Carolyn niin?
Käskekää käydä nyt kun on vapautunut.
"Generation Dungeon" puhuu -
kamelista ja koukusta.
Onko se Victor? Hän poltti Camelia -
kuten Danny Ronk, joka vaihtoi merkkiä 1964.
Biisi on vuodelta 1965.
Kuka Sammy? - Sonny, Sonny Dover.
Sisäpiirin sielu ja Juden vanhin kamu.
Soittaa marakassia.
Kaksi sanaa Shakespearesta kuulijoille.
Kaksi sanaa?
Hullu kuningatar ja amfetamiiniaivo.
Diggaan Shakespearea. - Kysymys herra Quinnille.
Saanko esitellä: Keenan Jones, BBC. -Muistan sinut.
Aioin kysyä, miksi hän huijaa meitä.
Joku voi epäillä vilpittömyyttä.
Kuka sanoi, että olen vilpitön?
Etkö ole vilpitön?
En sen vilpittömämpi kuin sinä.
Haluat panna sanoja suuhuni.
Luulisi, ettei mikään pure ahneisiin -
mutta silloin erehtyy.
Mitä sinä täällä teet?
Oletko yksin?
Miksi se sinua kiinnostaa?
Olen pahoillani tapahtuneesta. - Mitään ei tapahtunut.
Älä viitsi, olin rehellinen sinulle. - Luulin, ettet muista mitään.
En muista San Franciscoa enkä El Pasoa.
Älä ota sitä itseesi. - En otakaan.
Nykytilanteeni voittaa menneet.
Ei voi tietää, mitä menneistä tulee.
Hän on parempi suutelija.
Tunnenko hänet? - Hyvä.
Onnenkielesi ei turmele minua.
Vie rauhasesi ja rakastele vapaasti.
Silläkö päihität muut? Vapaudella?
Minun pitää ryhdistäytyä.
Ei hätää. - Vinkki: käytä nyrkkejä.
Hupaisaa, Coco.
Näytät ja kuulostat väsyneeltä. Onko tuo normaalia?
Älä loukkaa.
Aristaako silmiä, otsaa ja kiharapäätä? Ota Zoomdom!
Eikö tuo ole se runoilija Ginsberg?
Allen Ginsberg?
Luoja! Hän se on.
Missä?
Hei! Allen sanoikin, että se olet sinä. Tehän ette ole tavanneet.
Kerro mitä sanoit toimittajalle, joka kysyi huoraamisesta.
Sanoin, etten tiedä. Ehkä myit itsesi Jumalalle.
Mitä se tarkoittaa?
Jos halusit tehdä taidetta jukeboxilla.
Se koitui kaikkien eduksi.
Pakko tuotti tulosta.
Aivan. Mitä nyt? - Nyt?
Mitä on jäljellä? - Pelastukseni.
Katsotaan, mitä voimme tehdä.
Sieltä pesee!
Allen Ginsberg!
Nähdään, Allen Ginsberg.
Epäonnistuiko kollektiivinen taisto rotuerottelua tai sotaa vastaan -
vai oliko vika itse prosessissa?
Ketä se kiinnostaa? En ole presidentti.
Enkä paimen. Olen tarinankertoja.
Niin, mutta kertojana välitit -
tasa-arvosta ja välität vieläkin.
Miksi välittäisin?
Miksi?
Mitä sinä välität välittämisistäni?
Jos sanon, etten piittaa folkista -
ja protestilauluista. Olin vain mukana.
En aikonut jäädä sinne.
Tiesin vain, että olen muita parempi.
En usko.
Minua kiinnostaa se mitä nyt tapahtuu.
Häiritseekö se, että nykykappaleitasi -
käytetään mustien katujengeissä?
Lietsovat väkivaltaa, jota vastustit.
Jos kysyt, olenko Musta Pantteri - en.
En osaa sanoa, välitänkö.
Välität kai siitä mitä nyt esität.
Miten voin vastata kun kehtaat kysyä?
On sinulla otsaa. Kysyitkö Beatleseilta sitä?
Eve of Destructionilta?
Pakko kun epäilet minua.
En odota sinulta vastauksia. - Hän on kuin Victor Mature.
Tai Elsa Lanchester, Meksikosta.
Et välitä yhtään mistään tai haluat, että niin ajatellaan.
Ja sinä haaskaat aikaani?
Teitä tarvitaan!
Tunnen sinut paremmin kuin sinä minut.
Kirjoita mitä lystäät kurjaan lehteesi.
Tiedän muutenkin, että olen hyvä.
Teurasta pois, en anna sen satuttaa.
Teitä tarvitaan autossa.
Mikään ei kosketa sinua syvältä. Teet kaiken tietoisesti.
Riittää! - Tunteistako tässä puhutaan?
Mitä minun pitäisi tuntea?
Normaalia kipua, katumusta, rakkautta.
Minulla ei ole niitä tunteita.
Astut huoneeseen
Kynä kädessäsi
Näet alastoman ihmisen. Kuka se on?
Yrität kovasti, mutta et ymmärrä
Mitä sanot, kun pääset kotiin?
Jotain tapahtuu, et tiedä mitä se on
Tiedätkö?
Herra Jones
Ojennat lippusi, katsot kummajaista
Se sinua lähestyy kun alat puhua
Kysyy, miltä tuntuu, ystäväni
Olla kummallinen
Sanot "mahdotonta" kun saat luun
Uskot, että jotain on tekeillä. Et vain tiedä, mitä se on
Tiedätkö?
Herra Jones
Monia kontakteja parissa metsurien
Saat faktat, joku mieltäsi kalvaa
Ei kunnioitusta, odottavat vain
Sinulta shekkiä
Verovähennyskelpoisia lahjoituksia
Olet tavannut professorin, ulkonäkösi kaikkia miellyttää
Ja juristien kanssa
Olet ruotinut roistot
Olet lukenut kaikki F. Scott Fitzgeraldit
Olet lukenut paljon, se tiedetään
Koska jotain on tekeillä, et tiedä mitä
Tiedätkö?
Herra Jones
Miekannielijä tulee
Ja polvistuu
Tekee ristinmerkin, lyö kannat yhteen
Yllättäen kertoo tunteistaan
Ja suusi palauttaa kera kiitosten
Seis! Pysäyttäkää nauha.
Missasin sen taas.
Kuuntele, Bobby. Me ollaan ne kummajaiset.
Mitä siitä? -Meitä esitellään kuin sirkuksessa.
"Tulkaa Harlemiin, sulkekaa ikkunat."
Tämä kipale kertoo yhteiskunnasta.
Valta kansalle. Niin siinä sanotaan. -En tajua.
Soita vielä kerran.
Jotain on tekeillä, etkä tiedä mitä se on
Tiedätkö?
Herra Jones
Se on vain musiikkia.
Ei englantilaista musiikkia. Ette ole kuulleet amerikkalaista ennen.
Sillä ei ole nimeä. On sanoja, ääniä.
Jos olette eri mieltä, hienoa.
Juudas!
En usko teitä. - Juudas!
Tule tänne sanomaan se!
Te olette valehtelijoita kaikki.
Minä hyväksyn kaaoksen.
Se ei ehkä hyväksy minua.
Emme olleet puhuneet aikoihin.
Hänellä taisi olla joku nainen.
Hän puhui roikkuvista enkeleistä. Se oli pelottavaa.
Ajattelin, että hän hallusinoi.
Sitten en kuullut hänestä.
Kuten Billy the Kid.
Väisti luodin ja meni maan alle.
Jack rakasti Billy the Kidiä.
Henry.
Mikä piru sinua vaivaa?
Lehden mukaan Pat Garrett tappoi minut.
Että lainsuojaton kuolee aina.
Vain hölmö uskoo lehtien juttuja.
Täällä olen näkymätön.
Tule.
Jopa itselleni.
Rauhoitu, Henry. Hermostutat kaikki.
Takaisin, Henry!
Tänne!
Ja tiellä, missä kukaan ei kulje -
missä ei ole huolta, show jatkuu.
Täällä minä kuolen.
Henry! Tänne!
Tule takaisin, Henry. Tule nyt.
Kauanko siitä oli? En osannut sanoa.
Saavuin tällaisena päivänä.
Siltä se ainakin silloin vaikutti.
Homer, sinäkö siinä? - Herra B.
Mikä hätänä? - Olen oikea poropeukalo.
TILA MYYDÄÄN
Noin.
Myydään kaikki.
Oletko nähnyt keltaista koiraa?
Henry lähti lipettiin. - Pelästyikö se?
Elukat vaistoavat.
Tietävät, että laakso on mennyttä.
Ei se vanha tiesuunnitelma toteudu.
Etkö ole kuullut? - Mitä?
Se suunnitelma toteutuu.
Tulivat tiistaina, Garrett ja muut. Papereita heilutellen.
Mikä toteutuu?
Kuusi kaistaa laakson halki. Garrett antoi 30 päivää aikaa.
Miksen ole kuullut?
Et käy missään. - Ei kuulosta uskottavalta.
Mitä ihmiset sanovat?
Charley Harper ampui itseään naamaan -
sisarustensa nähden. Sekosivat siitä.
Viisi hirttäytyi, kuusi otti lääkettä.
Tiedätkö Clarice Henryn? Kapteenin tytön. -Toki.
Mitä?
Kapteeni löysi tytön, kurkku viillettynä.
Oman käden kautta.
Mitä sinä aiot tehdä?
Jos se on totta, käyn kapteenin ja rouvan luona.
Kuulostaa hämärältä. Tuletko? - Ei, en tänään.
Häpeän päivä.
Kun Charley ja veljet ovat poissa -
kuka hoitaa eläintarhaa?
1968. USA:n sotasuunnitelma petti, nuoriso mellakoi, -
johtajat tapettiin.
Siinä me olimme. Yksin Richard Nixonin kanssa.
Ei. - Uskokaa: se on ohi.
Kaikki puhuvat presidentistä ja ministereistä.
Kyse on heistä. Oikeisto valloittaa maailman.
Huumaa meidät tabuilla ja Raamatulla.
Ei onnistu. - En sanonut niin.
Me tiedämme, että maailma on sekaisin -
mutta minusta siihen voi vaikuttaa.
Sinä et taida uskoa niin. - Ei usko.
Arvaa miksi sinä uskot, että asioita voi muuttaa?
Miksi?
Olet nainen.
Mitä se tarkoittaa? - Unohda.
Saakeli! - Olet siis sovinisti.
Koska kundit ja kimmat ovat erilaisia?
En minä muuta. Niin se on. He kokevat erilaista tuskaa.
Siksi nainen ei voi runoilla.
Et ole tosissasi, Robbie. - Törkeästi sanottu.
Emily Dickinson? - Eri juttu.
Whitman, Rimbaud, Shakespeare. - Grace kannattaa tasa-arvoa.
Kundit ja kimmat ovat erilaisia. - En voi uskoa, että sanot noin.
Eivätkö sinusta naiset...
Kokeillaan.
Kirjoitetaan pahinta, mitä keksimme.
Verrataan. - Mitä se todistaa?
Clare, istu alas. - Ei.
Mitä naiset eivät muka voi kokea?
Älä kuvaa!
Tai kirjoittaa tai puhua?
Omistatko sinä tämän paikan? Keksitkö tämän?
En, kulta. Minähän palvon naisia.
Kaikkien pitäisi saada yksi.
Älä nyt, se oli vitsi.
Jumala on nainen.
Haista sinä vittu!
Oletko kuuro? Käskin lopettaa.
Vittu!
Mitä?
Mitä? -Ei mitään.
Sinä olet muuttunut. - Totta vitussa.
Uudet vaatteet, uusi auto, lasit. Et sinä ennen käyttänyt tuollaisia.
Etkö keksi muuta sanottavaa?
Ihan eri ääni kellossa.
Pennut heittää noppaa ja sanot, ettei mikään ole täydellistä.
Toistan: ei ole politiikkaa.
Mitä vittua sitten on?
Viittomakieltä.
Riddlessä rakastettiin Halloweeniä -
eikä välitetty siitä, kuka oikeasti olet.
Oli parempi vetää roolia. Sehän sopi minulle.
Olisitte nähneet! Olin maailmanpyörässä!
Mitä sinä muka esität?
Ellet tiedä, en kerro.
Chester?
Billy. - Herra McCarthy.
Mikä tuomiopäivämeininki täällä on?
Lähdettekö matkalle?
Seitsemän sääntöä piileskelylle.
Yksi: Älä luota poliisiin poplarissa.
Kaksi: varo intoa ja rakkautta.
Kumpikin hiipuu nopeasti.
Kolme: jos kysyvät maailman tilasta -
katso kysyjää syvälle silmiin.
Hän ei kysy toiste.
Pakatkaa lihat. Kukin hoitaa itsensä.
Päivää, herra McCarthy.
Neljä ja viisi... - Päivää, herra B.
Älä kerro oikeaa nimeäsi. - Päivää, herra Gladstone.
Mitä sinä teet?
Eihän sattunut, poika?
Auttakaa pois! Pelkurien kaupunki.
Jos käsketään katsoa itseäsi -
älä ikinä katso.
Astmaattinen, nariseva ääni tekee menestyksestä käsittämättömän -
mutta monelle ihailijalle Quinnin resuisuus on totuus.
Se henkii rajuja kolauksia -
ja hyväosaisille vieraita taistoja.
Toisaalta...
Jos sähkömusiikki saa epäilemään aiempaa rehellisyyttä -
totuus Quinnin taustasta sulkee kirjan kertaheitolla.
Kuusi : Älä tee mitään, mitä ei ymmärretä.
Resuisen vaeltajan maineen takana, vastoin puheitaan -
oikea Jude Quinn on keskiluokkainen.
Tuiki tavallinen.
Tavaratalon omistajan vanhin poika.
Amerikan rockmarttyyrin oikea nimi -
on Aaron Jacob Edelstein.
Ja seitsemän.
Älä ikinä luo mitään.
Se tulkitaan väärin.
Se kahlitsee sinut loppuiäksesi.
Eikä se koskaan muutu.
Varo tarantelin koloa. Kosto istuu mustana selässäsi -
ja tappelusta jää mustia rupia.
...haaveilla sekoilevista neitsyistä...
...dogman juovuttamista haamuista...
Säästyä kostolta -
on toiveista suurin.
Sateenkaari myrskyn jälkeen.
Tytöt, viekää kaikki huoneeseenne.
Laitan kohta kylvyn. Niin?
Kuulostat hengästyneeltä. - Olet palannut.
Tänään. Mitä tytöt? - Hyvää.
Tykkäävät koulusta.
Kiva. Entä sinä? - Hyvää kuuluu, kaikille.
Koska lähdette veneelle?
Lauantaina?
Haloo?
Joo, lauantaina. Ylihuomenna.
Hyvä.
Kuka soittaa, äiti? - Monelta?
Yhdeltätoista.
Selvä.
Kenen kanssa puhut?
Voin hakea aikaisemminkin. - Ei, se sopii.
Tuo ne laatikot. - Mitkä laatikot?
Valokuvat. Pyysin... - Joo, selvä.
Molly! Pitää lopettaa. Tervetuloa takaisin.
Kiitos.
Aivan, tämä on ainoa oikea versio.
Ostakaa ja lukekaa. Ostakaa ja lukekaa.
Eeppinen tarina epätoivosta.
Paljastaa mysteerin.
Amerikan joutsenlaulu ennen Chaplinia.
Ennen kuin aamunkoiton lapset -
katsoivat aurinkoa pukeutumatta.
Ostakaa ja lukekaa. Eeppinen tarina epätoivosta.
Paljastaa mysteerin.
Joutsenlaulu ennen Chaplinia.
Ennen kuin aamunkoiton lapset -
katsoivat aurinkoa...
Pysäyttäkää tuo mies!
Olin kiintynyt paikkakuntaan.
Yhtäkkiä siellä haisi pelko ja odotettiin maailmanloppua.
Onnittelut! Olet miljonääri.
Suostuivat kaikkeen. - Montako keikkaa?
Muistaakseni 55 lisää. - Ja jo sovitut 30?
29, miinus tämä. Yhteensä 83.
83! En voi heittää 83 keikkaa!
Kuolen. Kuka sanoi, että haluan miljoonia?
Mahtava show. - Kiitos. Istu.
Ihan tosi? -Tunnetko Normanin, teloittajani?
Brian Jones on siitä cover-bändistä.
Etsi baari.
Onpa paljon pillereitä. Mitä nuo ovat?
Mandraxia. Se nukuttaa.
Nukuttaa! Uni on uneksijoille.
En ole nukkunut 30 päivään.
Tämä tahti vaatii paljon lääkettä.
Coco! - Norman, kultaseni!
Olen myöhässä.
Ihan omaa syytäni.
Mikä meno?
Paska olo. - Ei uskoisi päältä päin.
Charles Atlasin ja pommin maan rakkaus.
Hän on ollut vähän...
...kiukkuinen.
Tämä on yhtä paskaa. Angelina on neljättä päivää kateissa.
Hänen kissansa. - Jude tietää, eikö?
Jos kysyt, muistanko mirrisi, totta kai muistan.
Viehkoa.
Hänellä on ihana pieni mirri. Jos unohtaa hampaat.
Ja hyvin vartioitu.
Beibi! - Älä sano niin.
Rakkaus ja seksi sotkevat aina pään.
Miksi?
En ole ikinä tajunnut.
Kuolema niille, jotka valittavat.
Luuletko, että hän...
Älä pelkää, hän tulee takaisin.
Jotain pitää haukkua.
Miten niin? - Miten niin?
Kuka sinä olet?
Kenen luvalla tulit?
Olet kuin varjo.
Olit ehkä joskus in, kauan sitten.
Muut pitkästyvät aina kun avaat suusi.
Kukaan ei sano sitä sinulle.
Kukaan ei halua siihen tilanteeseen.
Minä paska sanon. Minulla on munaa.
Surullista.
Sinä olit ennen hauska. Olet pelkkä väline Cocolle.
En kestä katsoa tätä.
Taivas ei ole keltainen. Kana on.
Sanoivat, että osaat olla tosi mulkku.
Suuta ei likaa se, mitä sinne panee.
Vaan se, mitä tulee ulos.
Hyvä ja paha keksittiin kahleissa.
Hitto. Viedään hänet pois täältä.
Avatkaa ovi.
Tule alas sieltä, poika. Pääset vielä hengestäsi.
Miltä tuntuu?
Mies on vain pari päivää vanha -
ja vaikeuksissa.
Lausu varhaisia juttujasi!
Miksi, kun kansakunnat kuohuvat -
ja katastrofit seuraavat toisiaan, ja kaikkialla on terroria...
Miksi teit minusta merkkisi?
On vaikea pysyä kaidalla tiellä.
On niin monia houkutuksia, vaikutteita.
Kuljet suoraan ja pian joku vetää alas.
Yhtä varmasti kuin elämä ja syntymä.
Katso ylös, Gabriel torveensa puhaltaa.
Hänellä oli huolia ja hän kertoi niistä.
Kysyin, oliko hän koskaan rukoillut.
Hän ihmetteli kysymystä.
Ja alkoi kysellä kaikenlaista.
En tuntenut miestä, mutta tiesin nimen.
Häntä palvottiin.
Ehkä vain Jeesus voi pelastaa moisesta.
Keväällä 1974 Jack Rollins seurasi Angela Reevesiä -
Stocktoniin, Kaliforniaan, ja aloitti Raamattu-opinnot -
täällä California Gateway Brotherhood Churchissa -
joka on helluntaikirkko lähellä Stocktonia.
Puolen vuoden päästä Rollins tuli uskoon.
Nyt 60-luvun folksankari on saarnaaja -
ja aktiivinen evankelisessa yhteisössä.
Vi imeiset 20 vuotta isä John on vaiennut menneistä. Miksi?
Vanha on entistä.
Kaikki uusiutuu. Ihan sama, mitä tein ennen.
En ole valehdellut teille, -
antanut äänestysohjeita enkä opastanut kun myin levyjäni.
En tiennyt, ettei musiikilla ole väliä.
Folk, pop, rock'n'roll. Olimme kaikki paholaisen asialla.
En tarkoita sarvipäistä pirua -
vaan henkistä paholaista, joka riivaa öisin.
Hänet pitää voittaa.
Täällä Amerikassa me voitammekin.
On suuri kunnia puhua Herrasta.
Kaikki sodat lopettava sota on jo alkanut Lähi-idässä.
Ennustetaan, että heikot seuraavat -
ja Jeesus asettuu Jerusalemiin, joten miksi surra?
Me olemme jo vapaita. Miksi? Koska Jeesus maksoi siitä.
Olet vapaa hakeutumaan Herran luo.
Ota petisi ja kävele.
Suhteet ovat aina vaikeita.
Minä en osaa kommunikoida.
Syytän itseäni, vaikka en olisi syypää.
Jokainen heikkous etäännyttää minut itsestäni, -
Iapsistani ja sinusta.
Kaikista näistä syistä ja monista tulevista -
minun on kuunneltava.
Katseltava enemmän ympärilleni.
Minun on lähdettävä.
Hyvä on.
Kiitos.
Ei tyttöjen kanssa.
Kyllä, Robbie. -Ei.
Et vie lapsiani! - Mitä aiot tehdä?
Mitä tekisit?
Koska minä voisin. Ehkä.
Mutta en vie sinulta lapsiasi, joten ei tarvitse uhkailla minua.
GARRETT NAPPASI KUULUN BILLY THE KIDIN
Jotkut häipyvät tästä ansasta.
Veivät merkityksen, olin pelinappula.
Ellen häivy tästä äkkiä...
Hyvästi, Alice.
Minne menet, Jack?
Jonnekin, missä nimeäni ei tunneta.
Riddlen asukkaat, emme halua häiritä -
vaan kiittää teitä kärsivällisyydestä -
ja ilmoittaa, että Missouri perusti hätäapukassan -
kuten lupasin.
Miten se auttaa meikäläistä?
Dollariapua saavat...
Heitätte pennejä kun viette elämän!
Vakuutan, ettei kukaan vie elämää.
Selitä se rouva Henrylle tässä. - Tai neiti Montgomerylle.
Tai Sykesille.
Riddlen voisi myös kiertää. Miksi kuljette tästä läpi?
Kuka siellä puhuu? Sinä siellä.
Mikä on nimesi? - Nimeni?
William. - William? Näytä kasvosi.
Selvä...
Minulla oli ystävä...
Te ajoitte meidät nurkkaan. - Kuka sinä olet? Tunnen sinut.
En usko. - Oletko asunut Dallasissa?
En. -New Mexicossa?
Olit lahjakas. Osasit ampua. Ja olit taitava laulaja.
Oletko sinä musikaalinen? - Ei ole sitä taitoa.
Tehkää te pojat mitä lystäätte -
kunhan pysytte poissa Riddlestä.
Puhuuko herra kansan suulla? Lietsotte vain kapinaa.
Meillä on keinot tuollaisille.
Ottakaa kiinni.
Rauhoittukaa! Nyt ei mellakoida.
Vain varas saa varkaan kiinni.
Tiedän, että minulla on tauti jossain.
Ei kuten Woody Guthriella sairaalassa.
Tila on vakaa. Hän tarvitsee lepoa.
En pystyisi mätänemään niin.
Se on luonnon tahto. Vastustan luontoa.
En pidä luonnosta yhtään.
Hän ei voi palata lavalle.
Hän on niin monessa psyykessä ja kuolema on nyt in Amerikassa.
Punaiset tekevät hänestä ilkeän. Hän on jo mennyttä.
Vain unet ovat todella luonnollisia.
Niitä luonto ei voi tuhota.
AVIOEROPÄÄTÖS
Älä pelkää, B. En paljasta sinua.
Herra siunatkoon salaisuuksia.
Ja sinua, Homer. Mennään.
Henry! Tule!
Tule nyt!
Hyvästi, leidini.
Ihan sama, mitä nimiä keksivät musalle.
Folk on sana, jota en voi enää käyttää.
Tarkoitan perinteistä musiikkia. Se on matemaattista.
Geometriaa.
Laulut päästä kasvavista ruusuista -
ja lemmenparista, josta tulee enkeleitä.
Tiedämme, etteivät ne kuole. Ei se ole folkia, -
vaan politiikkaa. Ne ovat jo kuolleita.
Luulisi perinteisen musiikin tajuavan -
että mysteeri on perinteinen fakta kun ovat niin täynnä mysteereitä.
Ja ristiriitoja. - Joo, ristiriitoja.
Ja kaaosta. -Kaaosta, kelloja, vesimeloneja.
Kaikkea.
Ihmiset luulevat, että minulla on vilkas mielikuvitus.
Se on yksinäistä.
Perinteinen musiikki -
on liian epätodellista kuollakseen. Ei sitä tarvitse suojella.
Siinä on ainoa aito kuolema levyltä.
Ja ihmiset yrittävät omia senkin.
Se on joku puhtausjuttu.
Sen merkityksettömyys on pyhää.
Kaikki tietävät, etten ole folklaulaja.
Ihmiset puhuvat aina vapaudesta.
Elää vapaasti ilman seurauksia.
Ajan myötä -
se ei tunnu vapaudelta.
Minä voin muuttua päivän mittaan. Herään ja olen yksi persoona.
Kun käyn nukkumaan, olen joku toinen.
Valtaosan ajasta en tiedä kuka olen.
TAPPAA FASISTEJA
Eilen, tänään ja huomenna samassa huoneessa.
Ei voi tietää, mitä tapahtuu.
JIM LYONSIN MUISTOLLE